- Au! Nå sitter jeg fast i brødboksen! - Det er så typisk deg.
- Hjelp meg ut! - Hvordan? Hvis jeg drar her...
- Sånn. Ikke gjør det en gang til. - Jeg skal aldri tråkke i brødboksen mer.
Nei, dæ! Skynd deg, Ludvigsen! Det har begynt!
Hva sier du? Publikum har kommet, jo! Filmen har begynt!
- Jeg trodde vi hadde bedre tid. - Vi må forte oss!
Og ha igjen smekken, Ludvigsen.
Så mye rart kan hende når man bor i en tunnel.
Og det vi synger om, er ikke tull.
Vi trodde før at over oss var bare jord og fjell.
Men plutselig en dag så vi et hull.
Og ned fra hullet tittet det en grå og snodig fyr,
et overrasket blikk med hår omkring.
Men fyren hadde hale, så vi så det var et dyr.
Og vi skjønte snart det var en greveling. Bli med, nå!
Vi har en grevling i taket, greveling grevelang.
Vi har en grevling i taket, grevelang.
Vi har ikke ellediller eller krokofanter,
men vi har en grevling i taket.
Vær så god, grevlingen.
- Se her! - Stilig. Se på meg nå, da!
Goddagen, lille grevling, du, det der var ikke smart.
Du skulle tenkt på slike ting i sted.
Å havne langt der oppe i et tak er ganske rart.
Og særlig når du drev og grov deg ned. Og så alle sammen!
Vi har en grevling i taket, greveling grevelang.
Vi har en grevling i taket, grevelang.
Vi har ikke ellediller eller krokofanter,
men vi har en grevling i taket.
Stakkars grevlingen! Skal ikke være slem mot deg.
Nei, stakkars. Njoffe-njoffe! Er du tørst? Sulten? Vil du ha plaster på hodet?
Du skjemmer ham bort. Han trenger dressur, ikke klissete kosing.
- Du, din rakker... Nei, du kiler! - Nå får det være nok.
- Det er leggetid. - Nå? Filmen har jo akkurat begynt!
- Men klokken er ti, Knutsen. Leggetid! - Klokka er halv åtte.
- Hvordan kan du si det når den er ti? - For noe tull. Den er halv åtte.
Men se på klokken selv, da. Er ikke den ti, kanskje?
- Du kan ikke klokken! - Kan ikke jeg klokka?
Se på klokka mi, da! Den har vært halv åtte i fem år!
Ikke kom og si at jeg ikke kan klokka.
Dessuten er jeg steintrøtt. Vil ikke sitte oppe halve natta og diskutere klokka.
Skal vi se. Den har jeg lest, og den har jeg lest. Det er førsteutgaven...
Nei, jaså gitt! Knutsen, din elendige snik!
Det mangler et vampyrblad! Du har stjålet blader fra meg!
Nei, det har jeg ikke!
Nå vil du høre lyder og se monstre i mørket igjen.
Sånn går det hver gang du leser disse fæle, voldelige bladene.
Jeg leste bare de med fattige damer i.
- Fattige damer? - Ja. De hadde ikke klær, engang.
- Nå vil jeg sove. - Ikke vekk meg når du får fæle mareritt!
Ludvigsen? Er det i dag vi skal pusse tennene?
Nei, vi pusser tennene hver lørdag. Siste vi gjør før vi åpner godteposen!
Vi er jo ikke helt dumme, heller.
- Natta. - Natta, Knutsen.
Natta, Grevlingen!
- Amanda, de kommer til å ta oss igjen. - Pappa, ikke prat. Løp!
- Her. - Hva sier nesen din? Hvor er de?
Den veien der.
Kom frem, kom frem!
De er ikke her, ditt fjols! Du og den nesen din.
Jeg synes jeg kan lukte dem.
Her!
Der er de!
Kom!
Har deg!
Pappa!
Kom deg unna, Amanda! Finn hjelp!
Ja, god dag. Hva heter De?
Pappa! Nei!
Au!
Ludvigsen, du må våkne opp. Hallo? Ludvigsen, våkn opp!
Ludvigsen, det har hendt noe forferdelig. Ludvigsen? Ludvigsen?
Ludvigsen!
Lutfisken?
- Hva var det du sa? - "Ludvigsen"...
Du sa "Lutfisken"! Det hørtes ut som du sa det.
Jeg? Mener du... Slike heslige ord hæler jeg ikke å si. Æsj!
- Ærlig talt! Vekke folk for å snakke tull! - Tull, nei! Det har hendt noe forferdelig.
En tragedie. En nifs og trist tragedie, her inne i tunnelen.
- Hvor da? - Jeg drømte det.
Jeg drømte at det kom derfra!
Du sier jo at du drømte. Maken til idiotisk!
Jeg kom i skade for å våkne, så vi må undersøke. Ta på deg trusa.
Klokken er bare tolv! Vi kan ikke stå opp ennå.
En tydelig monsterlyd! Jeg har lest om et strikkemonster som rekker opp gensere...
Knutsen, slutt! Slutt, slutt, slutt! Hva var det jeg sa?
- Du må slutte å lese... - "... sånne fæle blader." Ja, men...
Åh...
Ååh...
Gå først, du, så kommer jeg etter.
- Ikke dytt. Gå foran, du. - Må være forsiktig.
Gå foran. Det er lettere. Bedre at noen møter det først.
- Alltid må jeg gå foran. - Kutt ut, da...
Åh...
Hallo? Hallo?
Hallo! Hvordan står det til?
Hallo? Hei på deg! Hallo?
Ludvigsen, jeg klarte å vekke henne!
Jeg sa du skulle la henne være i fred! Tenk om hun har fått hjerneryste...
Hallo, damen! Jeg heter Knutsen. Velkommen til tunnelen vår.
God aften, unge dame. Jeg er Ludvigsen.
- Amanda. - Nei, Ludvigsen.
- Hva bringer deg til tunnelen vår, skjønne jomfru? - Tunnelen deres?
Du må ha falt av toget, og da våknet vi. Vi bor her.
Hvorfor snakker du så rart? Jeg kjenner deg ikke igjen. Fasiken, jeg blir kvalm.
Dette er Ludvigsen, meg og Grevlingen. Grevlingen er en grevling og bor oppi der.
Dæ, nå hadde du råflaks, som traff oss!
Pappa! Jeg må dra.
Vent! Se her, da, frøken! Hattstativet mitt. Nesten helt nytt.
Og her er gyngestolen min! Siste modell. Gynger raskest i landet.
Se nå!
- Au... - Han der er ikke riktig vel bevart.
- Godt jeg passer på ham. - Livsfarlige, sånne stoler...
- Fint, men jeg må dra. Jeg har dårlig tid. - Først må vi jo ha oss litt frokost!
Brunost, for eksempel? Får jeg by den skjønne frøkenen på...
Ærlig talt! Du skal ikke være her! Marsj opp i hullet ditt!
Stakkars! Ikke bry deg om sinte Ludvigsen, han er bare blitt litt rar. Njoffe-njoffe...
Knutsen, nok njoffing! Vi har ordentlig damebesøk!
- Hvor går skinnene? Hvilken vei er ut? - Hvorfor skal du dra? Du er gjesten vår.
- Jeg må redde pappa. Han er i livsfare. - Livsfare? Nei, dæ! Hørte du, Ludvigsen?
Han er kidnappet av en psyko, en sinnssyk mann som heter Rasputin.
Han vil tvinge pappa til å lage et grusomt serum.
Du høres ut som en jomfru i nød! Vi kan hjelpe deg.
Slår vi oss sammen, er vi mange! Se her. Tre, fem, seks... og med Grevlingen...
- Ni! - Nei, Knutsen. Sju!
Det hadde vært veldig fint med hjelp, men...
Flott! Vent her, så skal du se.
Dette er dresinen til bestefaren min, kaptein Knutsen!
- Kan man reise med den på ordentlig? - Så klart.
Vi er klare for eventyr! Hvor skal vi dra?
Ganske snart kommer dessverre våre helter til å reise hit.
Dette er en trist by. Stakkarene som bor her, -
- frembringer bare skarrende rallelyder.
Alt på grunn av det tunge skylaget som sender forurenset regn -
- ned over hustakene deres.
Byens navn er...
Bergen.
Ingen slipper unna den store Rasputin!
Velkommen til mitt palass, professor Felle.
Au! Au! Au!
Ikke bare stå der! Hjelp meg opp!
- Velkommen til ditt nye hjem. - Hva?
Dette er mitt lille laboratorium.
Hva synes du, professor Felle? Hvor er datteren hans?
Hun stakk av med et tog. Vi forsøkte å gå på det, vi også, men...
Ja, ja, ja! Hun er sikkert ikke viktig.
Beklager å dra deg inn med makt, men bare du kan fullføre serumet mitt.
Jeg jobber ikke for skurker som deg!
Du gjør som jeg sier! Eller vil du smake denne?
Jeg er ikke redd deg.
- Jeg vil heller dø enn å lage det serumet! - Ok.
- Hva om vi satte datteren din i denne stolen? - Det våger du ikke! Hold Amanda unna!
Finn datteren hans! Bring henne tilbake! Straks!
For når Amanda er her, gjør du serumet klart.
Jeg tar kontroll over Bergen på en time. En uke senere har jeg underlagt meg Norge.
Før året er omme, er jeg enehersker over hele verden!
Ingen skal stoppe meg nå!
Au!
- Skal vi ta med den? - Ja. Hva med denne?
- Det høres... kjempebra ut! Den også? - Har vi plass?
- Selvfølgelig. Den og? Der var den, ja! - Den hadde jeg nesten glemt.
- Du tenker på alt. - Du òg. Veldig flink til å pakke!
- Vi utfyller hverandre. - Enig! Vi tar med denne, for å feire.
- Er dere helt sikre på dette? - Klart vi skal hjelpe deg å befri faren din!
Et øyeblikk! Jeg føler det er noe vi har glemt.
- Togrute, kanskje, så vi ikke kolliderer? - Nei, den er her. Det er noe annet.
Skal vi ikke bare slenge med kommoden, for sikkerhets skyld?
Hva i all verden skal man bruke en kommode til?
Vi tar med hattstativet! Aldri godt å vite når man trenger et.
- Men hva har du glemt? - Sikkert ikke noe. Da drar vi!
- Av gårde til Bergen! - Bergen, here we come!
Ludvigsen, skal vi ikke bare ta og vekke hele Norge? Folk kan ikke sove nå!
- Den første sol på Galdhøpiggen. - I hvert fall siden lyset gikk.
Dovregubben hilser dagen, solen stiger opp.
Morgendisen viker for en dag som sakte stiger frem.
Radio'n spiller plate, kaffen koker i de tusen hjem.
Godmorgen, møring og bergenser.
På tide å stå opp.
Opp til gleder, opp til sorger, opp og si: Godmorgen, Norge.
Godmorgen til gjøk i dikterbjerken og til frosk i badevann.
Til gamle kjente, og til dem som flyttet hit fra andre land.
Opp og stå! Klokka er halv åtte, den!
Godmorgen, stril og tromsøværing!
Det er på tide...
...å stå opp.
Knutsen og Ludvigsen, Knutsen og Ludvigsen,
vi er blide fyrer som pumper vår dresin...
- Er du så tankefull, du da? - Dette skal gå så fint, Amanda.
Vi redder faren din, redder verden og ordner alt sammen.
- Se, Knutsen, det kommer en tunnel! - Oi, den var symmetrisk og fin!
Bare stol på oss. Alt under kontroll. Len deg tilbake. Dette skal gå knallbra.
Knutsen? Du sa du sjekket togrutene, ikke sant?
Ja, skal ikke være noe tog her nå...
- Det der er ikke noe tog... - Ikke?! Du så feil på rutene, din pappskalle!
- Aldeles ikke! Se her! - Hei, dere...
- Det kommer et tog her! - Ro deg ned, Ludvigsen! Her står det...
- Hvor gammel er den togruten? - Mer enn gammel nok! Jeg tok den eldste!
Hjelp meg å snu dresinen før vi dør, alle sammen!
Fortere!
Dette går aldri bra!
Fortere, fortere, fortere!
- Dette er din skyld, Knutsen! - Tåta!
En sporveksel!
Den fikser jeg!
Ha! Så dere den?
Litt kjapt!
Det var nære på... Jeg mener: Jeg sa jo vi hadde alt under kontroll.
Kan vi stoppe? Er ikke dette bremsen?
Det var det vi hadde glemt, ja! Jeg skulle fikse bremsen.
- Hva?! - Jeg er så distré at det er helt koko.
Du tuller nå, ikke sant?
- Mener du det? Har vi ikke bremser? - Hva sier du?! Har vi ikke bremser?!
- Her, omtrent, må hun være. - Hun kan ikke ha kommet så langt.
- Det skal stemme, altså. - Er det nesen din som har sagt det?
Au! Ka honen, då! Slutt med det der!
Skal du furte nå? Skikkelig tøffing. Furte kan jeg også.
Der er hun jo!
Nesen sier der.
- Se, Ludvigsen! Grisen ligner på tanta di! - Nå var du stygg mot grisen.
Å, nei!
Vi må hoppe av! Nå!
- Jeg vil av! Jeg vil av! - Slipp meg av nå!
Har vi uflaks nå, eller er dette en vanlig dag for dere?
Nei, dette er litt verre enn vanlig. Men det er flott utsikt, da.
- Hva i all verden er det der?! - Hold meg, Knutsen!
- I alle dager... - Er vi døde nå?
Skulle dette liksom være himmelen, da?
Hvem var borti kneet mitt nå?
- Hva i alle dager er dette her? - Blekksprut og...
Jeg er en forhekset prinsesse!
Se på det, da, Knutsen! Hender i lufta.
- Hva er dette for en heslig plass? - Skulle nesten tro vi var i Bergen allerede.
Nesen min sier at hun er her inne.
"Hvalens fordøyelsespark"?
Gå!
Dette må da snart være over.
Pass dere!
Æsj, fiskeslo i underbuksa!
- Ærlig talt! Det er damer til stede. - Hvor da?
Au! Hvorfor gjorde du det?
- Eier dere ikke folkeskikk? - Det var vondt, jo!
Unnskyld, jeg... visste ikke at...
- Har hun gjort deg noe, eller? - Det var ikke meningen.
Du skulle skamme deg.
Nei, nå er det nok! Vi må komme oss bort herfra.
Ja, kom dere ut! Den veien der.
Knutsen, dette kan vi aldri fortelle til noen.
Nei, da blir vi innlagt.
- Er dette tivoliet fortsatt åpent? - Nei, de stengte det for 20 år siden.
- Men hvorfor er dere her fortsatt, da? - Vi synes det er så fint her.
Det fins ikke noe bedre for oss, Else.
- Jeg elsker deg, jeg. - Å, skjelettet mitt...
- Du synes ikke håret mitt er litt dødt, da? - Å, nei! Håret er iallfall ikke dødt!
Å, du da, tosken...
- Herlighet. Voksne folk som bor sånn? - Inni et rør og greier...
- Ja, det synes vel dere er veldig rart. - Hva da? Hva mener du?
Da er dere snart ute.
- Her er utgangen. - Hva var det?!
- Har du henne? - Jeg har henne!
Stengetid!
Han tok Grevlingen!
Stopp en hal, grevlingtyver! Det er en ordre!
Det går ikke an å komme ut så lenge tanngarden er nede.
Nå må dere også bli her... for alltid.
Grevlingen! De tok Grevlingen!
- Du kan sikkert få ny grevling til jul. - Nei!
Tenk heller på pappaen til Amanda! Hun kan ikke kjøpe ny pappa til jul.
Det er trist, det!
Det hjelper ikke å grine. Kom, så setter vi oss og tar et slag kort!
- Jeg klarer det ikke, jeg. - Men Knutsen, klarer ikke hva?
At vi skal være her bestandig. Jeg vil hjem!
Det må være en vei ut. Jeg må hjelpe pappa!
- Grevlingen! - Hallo! Dere skulle jo hjelpe meg.
Aldri vært så trist før!
Ta en halspastill,
og gråt når du vil.
Jeg gråter når jeg vil. Det er'kke vanskelig å få til
å gråte når man vil. Jeg gråter når jeg vil.
Jeg gråter som en hest. (Som en fjording.)
For det er det som hjelper best.
En gråt med ul og snøft, det synes jeg er tøft.
Når du gråter, kan du slippe ut en masse fæle ting
som ellers ville fortsette å være inni deg.
Ingen mennesker kan være glad bestandig, noen ganger er du nødt å være trist og lei.
La tårer renne ut. For alle sorger har en slutt.
Ta en halspastill, og gråt når du vil.
Å, det var deilig. Nå er jeg glad igjen!
Jeg gråter når jeg vil. Jeg gråter når jeg vil...
Nå blir sjefen glad.
Professor Felle! Jeg har en overraskelse til deg.
Kan du gjette hva vi har oppi her? Eller skal jeg si hvem vi har oppi her?
Vil du gjette?
Amanda!
Men hva er det?!
Få den vekk! Æsj!
Au!
Nesen min! Nesen min!
- Få fanget inn det dyret! - Kom hit, ditt kryp!
Få ham opp i sekken igjen! Opp i sekken!
Å, jeg må ha stivkrampesprøyte!
- Han bet i stykker nesen min. - Du og den nesen din!
Hva fasiken skal vi med en nese som ikke lukter forskjell på kvinnfolk og grevling?!
Det er ikke alltid så lett her i Bergen.
Er det ikke nesen din som ligger der på gulvet?
Skal jeg gå og holde den sånn, hele dagen?
Vekk med dyret!
Hvis ikke dere finner Amanda med en gang, er det mer enn neser dere kommer til å miste!
Amanda! Hvor er du, Amanda?
Vi ser deg nok! Du er gjennomslørt!
- Hun må ha kommet seg ut. Vi må finne henne. - Og Grevlingen! Njoffe-njoffe-njoffe...
- Aha! - Hva for noe? Det er da stengt der.
Det kan vi fikse med litt ekte Ludvigsen-intelligens.
- Nå kan du sparke, Knutsen! - Ok!
Tre, to, én...
For en fantastisk idé! Jeg er genial!
Tjoho!
- Ludvigsen! Går det bra med deg? - Hei, Ananas!
Ja, ja! Cirka kvart på to.
Hvis noen spør om jeg vil gjøre dette én gang til, er svaret "ja"!
- Prater rumpa mi også, nå? - Nei, faktisk ikke!
Du kunne ventet til jeg kom meg unna, da!
- Hei, Amanda! Nå redder vi faren din. - Nei! Nei, nei.
Kjære dere, jeg vet at dere mener det godt.
- Men... - Men hva?
- Det blir bare kaos med dere. - Vi lager da ikke kaos!
Jeg synes ikke det har vært noe kaos, jeg heller.
Hoi!
- Definer "kaos"? - Åh...
Sa vi noe galt nå?
- Vent på oss, da! - Amanda! Kan du ikke bare...
Vi holder jo på å hjelpe deg!
Bare så rart at hun skal gå sånn, to meter foran oss hele tida!
- Savner dresinen, jeg. Savner Grevlingen! - Jeg også, faktisk.
Det er forpinna hakke meg tykjsvart hav i kveld! Ikke et napp. Ikke ei sild!
- Jeg sa jo vi skulle ta med snurpenota. - Snurpenota? Her, i kloakken?
Hva tror du vi måtte sittet og plukket ut av den forbaska snurpenota, om jeg tør spørre?
- Mannskit. - Ja, akkurat.
- Jendor! Se bak deg! - Ka i huinn' er det som flyter der?
- Det er visst en sekk. - Ja, det ser da vel jeg også!
Vet du hva? Vi redder den og krever bergingslønn!
Å, svarte netter...
Å, hai som spretter...
Jendor! Helga! Der er dere!
- Hva i svarte... Har dere pakka inn fisken? - Det er ikke noen fisk. Det er en sekk.
- Vi fikk ikke fisk, bare denne sekken. - Hva har dere i sekken, da?
- Vi har ikke sett inni. - Bare utenpå.
Men, Alfred, vi kan jo se inni sekken i lag!
Se inni sekken i lag? Ja, men vær snar, da! Vi har ikke hele dagen, heller.
Hva i svarte... Han er steindød!
- Han kan ikke ligge der i veien. - Vi kan trekke ham inn i rorbua.
- Hvorfor det? - Da må han betale svindyr leie. Til oss!
Ja! Da blir vi rike og kan flytte herfra!
Jeg hørte dere nok.
- Gjorde du? - Dere ville ha meg til å betale svindyr leie.
Ja, men det følger gratis båt med på kjøpet. Og båtplass!
- Og kona til Jendor. - Det gjør det altså ikke!
Hm. Dette var da en rar tunnel?
Ja, vi bor her. Friskt og godt å bo her ved havet.
Søk dekning, alle sammen! Mayday!
- Jendor! - Helga! Farvel!
Alt er over! Kan være siste gang jeg ser...
Jendor! Mannen min!
Sjømonsteret har tatt hele slekta vår. Det er bare oss igjen.
Det der var ikke noe sjømonster, men en maskin. Så dere ikke det?
Det er ufint å spøke med tragedien vår. Hele slekta er tatt på storhavet.
Slekta deres kan jo være i live. Følger dere den maskinen, vil dere finne dem.
- Mener du det? Kan du hjelpe oss? - Please! Du kan få være kongen vår!
- Jeg? Konge? - Ja! Kongen vår!
- Jeg er jo bare en vanlig grevling. - Vær så snill. Bare du kan redde oss.
Vil Deres Majestet være så snill å bøye seg ned?
Du er stor! Stor konge!
Hurra!
- Vis oss veien, Konge! - Vi har ikke hele dagen, heller.
Kom, så drar vi og redder de andre rottene!
- Er vi framme snart? Er vi framme snart? - Nei. Nei.
Jeg bare tenker på en ting...
Er vi framme snart?
- Er det Bergen? - Ja. Og inni den borgen er pappa fanget.
Stol på meg, Amanda. La meg være din lydige ridder.
- Jeg og min lakei Knutsen skal ordne opp. - Lakei?! Tjeneren din, liksom?
- Du bare tenker på den lusete grevlingen! - Lusete? Enn du da, ditt loppemarked!
Dere har vært veldig snille og tapre. Tusen takk skal dere ha.
- Men, Amanda! Knutsen kan være igjen her... - Hva?! Det er det frekkeste...
Tusen takk, men jeg klarer resten alene.
Kan umulig være farligere enn å henge sammen med dere to!
- Hun bare dro. - Det er din skyld at vi står her og fryser!
- Min skyld?! - Fjottkopp, er du!
Uansett skal jeg redde Amanda nå. Hun trenger meg.
Jeg skal redde Grevlingen, så kan du stå der med fleskerumpa di.
- Sa du fleskerumpe?! - Sorry, jeg mente gnomhøvv!
Gnomhøvv, du liksom! En du da, ditt uoppdragne...
Uoppdragne...
Ormhyl!
Nei, dæ!
Slipset mitt...
Slipset mitt!
Det der var prikken over f-en. Nå kan du klare deg på egen hånd.
Det er greit! Bare gå, du!
Slapp helt av. Det her er det siste du ser av Ludvigsen.
Og dette skal være kompis og greier! Vet du hva, det ser ut som du har bæsja på deg!
Ludvigsen! Kom tilbake!
Vi er ikke ferdige med å krangle!
Alt klart.
Laboratoriet ligger i øverste etasje. Men hvordan kommer vi opp?
Det fikser vi.
- Å, herre mi ræv! - Der er jo han Leifbert! Og Veranda!
Og han Jendor!
Ett oppdrag! Er det ingen av dere som forstår hvor viktig Amanda er?
Pappa!
Fullstendig ubrukelige! Ingen av dere kan brukes til noe.
La meg vise hvor nære vi er. Hent ei rotte til meg.
Hva i all verden pønsker de på med Rognball?
Følg med nå!
Tre ut.
Gå dit.
Trykk ned den lille platen.
Nei!
Marionette-serum!
Et våpen som vil gjøre meg til den mektigste i verdenshistorien.
Kult, ikke sant?
Men dette serumet virker bare på rotter. Jeg må ha et som også virker på mennesker.
Da trenger jeg hjelp av professor Felle. Derfor må Amanda hit straks!
Spør dere selv: Vil dere være generaler, eller vil dere ende slik?
- Vi skal... - "Jeg hørte ikke?"
- Vi skal få tak i Amanda. - Ja, hva venter dere på?!
Hele verden kommer til å danse for den store, vakre, flotte Rasputin!
Dette har jeg drømt om siden jeg var liten...
- Amanda? - Hysj.
- Hva gjør du her? Du må komme deg unna. - Ikke uten deg.
Du skulle ikke kommet. Han kan ikke gjøre meg noe så lenge han ikke har deg.
Aldri i livet om jeg lar deg være igjen alene med det monsteret.
Og så, mine kjære rottevenner...
Hei! Stopp!
Ikke ett skritt lenger!
Hopp.
Snurr rundt...
Raggabagga!
- Inngangsbillett? Ja, men... - Raggabasamæ! Rahåmenæseblabla...
Det skjønner jeg veldig godt, men jeg har da vel ikke 50 kroner på meg.
Er det live musikk der inne, kanskje?
Ja... Det skjønner jeg, men jeg må inn der!
Jeg skal bare redde noen, og så fort ut igjen...
Ja. Skjønner. Beklager forstyrrelsen så meget.
Men jeg må få legge til at jeg synes det er veldig dårlig sørvis, og...
Nei vel, da. Vi får prøve noe annet. Kanskje du har en bedre idé, Knut... sen?
Ludvigsen, din ...!
Au! Åh...
Fytterakkern, for en idiot, idiot, idiot! Behandle kameraten sin på denne måten! Fy!
- Hva for noe ...? - Uansvarlig! Maken til fjols! Idiot. Fy.
Au!
Omforladels, Ludvigsen...
- Gikk det bra, pappa? - Amanda! Der er du!
- Ludvigsen? - Jeg skal redde deg fra denne forbryteren!
Ta den, og ta den...
Stopp, Ludvigsen! Hysj! Det er jo pappa.
Nei, se! Hva har vi her?
Om et sekund får du finnerlønnen din.
Bare la den dusten ligge.
Hvem har tatt min beste venn, hvor er Ludvigsen?
Kommer han til meg igjen, kommer Ludvigsen?
Nå er jeg alene her, hvorfor er jeg det?
Verden er så stor og svær, montro om jeg får se
Ludvigsen igjen.
Ludvigsen, min venn.
Ludvigsen.
En tåre triller på mitt kinn, jeg kjenner den så godt.
Nå er jeg helt alene, og mitt øye er så vått.
Alt er mørkt og veldig trist, hvorfor er det det?
Verden er så stor og svær, montro om jeg får se
Ludvigsen igjen.
Ludvigsen, min venn.
Ludvigsen.
Det er... hyggelig med musikk her ute i ødemarken.
Var nå bare litt munnspill, da.
Siden jeg ikke hadde sudoku med meg.
- Det er fint vær i kveld. - Ja. Er visst meldt finvær i morgen også.
- Jeg savnet deg, jeg, Ludvigsen! - Jeg også! Du er jo bestevennen min.
- Vær så god. - Knutsen! Du er bestevennen min!
- Hva for noe? - Amanda er fanget, og det er min skyld.
Vi må inn i borgen, men vi kommer ikke inn uten penger.
Og så står vi her og klemmer?! Kom igjen!
Knutsen og Ludvigsen, Knutsen og Ludvigsen, vi skal få no' penger, tralalala...
Knutsen! Se der.
- Ingen kan ha fødselsdag hver dag. - Å nei, å nei.
- Det er et år fra jul til jul. - Helt riktig, det.
Dager fins i alle farger, også grå.
Men så. Den som venter...
Hva i all verden! Er de her?
- Knutsen, de får penger når de spiller! - Og vi trenger jo penger.
Tenker du det samme som jeg?
Det er min tur i dag til å ta mikrofonen,
Tusen øyne lyser mot meg.
Og jeg er dum og deilig Juba juba.
Øver foran speilet. Dum og deilig. Juba juba
Danser som en snegle. Dum og deilig. Nå går det bra.
Juba juba.
Og jeg er dum og deilig. Juba juba.
Øver foran speilet. Dum og deilig. Juba juba.
Danser som en snegle. Dum og deilig. Nå går det bra.
Juba juba.
Fy flate! Else, nå har vi nok til å komme oss hjem.
- Så mye penger? - Kan vi også ta en sang til? Vær så snill?
- Vi trenger penger for å redde Amanda. - Er det noe galt med Amanda?
Da kan vi endelig vende tilbake til arbeidet vårt!
Du har én time på å fullføre serumet, så kan vi leke litt med Amanda imens.
- Hør her! Det gjør du ikke. - Prøv meg.
Her kommer jeg med munnskyll... Drikk dette!
- Hva er det der? - Ekte urinprøve! Jeg har lagd den selv.
- Det der er ikke noen urinprøve. - Det er det vel! Se her, da.
- Det er vanlig brus, det kan alle se. - Nei, det er ikke det!
- Du lurer ikke meg. Det der er brus. - Det er urinprøve!
- Det var urinprøve. - Jeg sa jo at det var urinprøve.
Ikke gjør det, pappa!
Vent!
Ok, du vinner. Jeg skal lage serumet ditt.
Mere! Mere!
Mine damer og herrer, vil dere høre en pen sang om Bergen?
Eg ve te Bergen, ve te Bergen med det samme.
Der har eg det så fisken i vannet:
Vått og kaldt, og breiflabb overalt.
Dette var artig! Kom igjen og syng.
Å leve går an. Uten Brann,
og uten bauekorps og vannkopper på Haukeland.
Eg e glad i godt vêr og torre kler,
men likevel så sønger eg så ofte så eg kan:
Eg ve te Bergen, ve te Bergen med det samme.
Der har eg det så fisken i vannet:
Vått og kaldt, og breiflabb overalt.
Kom igjen, bergensere! Nå tar vi nasjonalsangen deres!
Eg ve te Bergen, ve te Bergen med det samme...
- Nei, dæ! Se, Ludvigsen! - Mer enn nok penger. Nå må vi redde Amanda.
- Takk for oss! Ha det bra! - Tusen takk, dere var et kjempefint publikum.
Mere! Mere! Mere!
Nei, gå hjem nå. Lev på det dere har opplevd i dag.
- Det er noe ekkelt i blikket deres. - Vi bare stikker.
Kom igjen, fort deg, Ludvigsen!
- Unnskyld, sjef, vi har et problem! - Ja, bla-bla-bla, hva er det nå?
Det kommer en haug mennesker som skriker, buer og ser steike forbanna ut!
Vi er under angrep! Steng porten! Heis opp broen! Mobiliser rottene!
Finn fram serumkanonen! Tempo!
- Fort deg, Knutsen! - Jeg kommer! Du er så forbasket rask!
Ja, vi har penger.
Vi skal ha to billetter. Ja, barnebillett.
Har vi legitimasjon, Knutsen?
Se her. Ta resten. Få billettene, nå da!
Kom, Knutsen!
- Nei, se! Døra er åpen. - Sånn flaks!
- Nå er det slutt på tullet deres! Ta den! - Au! Kutt ut! Makan!
Tåpelige trubadurer!
Amanda! Beklager at vi rotet det til.
Amandas venner er også mine venner.
Vi er ferdige. Om sju minutter er vi grillspyd.
Du må lære deg klokken. Det er 33 minutter igjen.
Mere! Mere! Mere! Mere!
Å, fy fasan!
Du får ett minutt! Ellers er det siste gang du ser tennene til datteren din i live.
Mere! Mere! Mere! Mere!
Professor Felle! Det er nå eller aldri!
Vent, vent, vent...
Der! Nå er jeg ferdig.
Mitt livsverk!
Kom igjen, kom igjen... Kom igjen!
Ja!
Bergenserkveg! Smak marionette-serum.
Dumme sauer!
Det virker! Alle sammen, løft én arm i været.
Ja!
Hopp som en kanin!
Spill på slurva!
- Nei, så artig! Dette var et fint show. - Knutsen, da.
Hele verden skal krype for meg! Hei, hei, bergenssvin, dere blir knust av Rasputin!
Ja! Grevlingen!
Du igjen, din lille kjøter!
Grip dyret! Dere også. Ta ham!
Uskadeliggjør dem!
Kverk dem!
- Oi... - Å... Det må ha gjort vondt.
- Herregud, og så midt oppi der... - Oi sann...
- Å, fytterakkern! - Dette skulle jo være en koselig film.
- Ludvigsen, er alt dette vår skyld? - Ja, jeg tror det.
- Bare fordi vi sang for dem. - Bergensere er rare.
- For en eksplosjon! Norsk film har hevet seg. - Ja, det er veldig bra til å være norsk!
- Sett denne i serumkanonen. - Hva er dette?
Motgift. Jeg laget det i hemmelighet.
For sent!
Serumet?
Nei! Stopp det dyret! Få tilbake serumet mitt!
Grevlingen! Å, njoffe-njoff, jeg har savnet deg!
Knutsen! Ta imot!
Forsiktig! Innholdet er farlig!
Trekk pusten, alle sammen!
- Hva var det som skjedde? - Det var en konsert og noen greier...
Helga! Alfred! Hei!
- Helga! - Jendor! Du lever!
Godt å se dere nå.
Ja, jeg lovte jo at jeg skulle redde deg.
Grevlingen!
Nei, Grevlingen. Grevlingen, våkn opp! Du må ikke være død nå.
Å, please... Våkn opp, da...
Grevlingen!
Jeg passer på Grevlingen. Dere går og lager kaos.
Kaos... skal bli!
- Stopp med en gang, din feiging! - Du skal be Grevlingen om unnskyldning!
- Du! Har drept grevlingen min! - Vik fra meg, satans kryp.
Og nå skal jeg herske over verden!
Har dere lyst til å se meg spraye skyene med serum?
At hele verdens befolkning adlyder meg, Rasputin?
Og så er rakettene i bane her...
Nei!
- Nei! - Jeg ser ingenting!
Kom deg vekk!
Krise... Krise...
Verdensherredømme!
Har vi med oss hundeposer?
Verdensherredømme.
Krise... Krise...
- Du, Ludvigsen? - Ja?
Det blir visst langtur, dette.
Ja, jeg tror jeg skjønner hva du mener.
Du får ha takk for alt, da.
Det har vært veldig fint, Knutsen.
Husker du den aller første gangen du satte deg fast i brødboksen?
Det var egentlig jeg som lukket den, den gangen.
Og det sier du nå?! Dårlig gjort! Jeg har spurt deg så mange ganger!
Det er ikke så lett å bekjenne mine synder når du skal reagere så voldsomt, da!
Jeg har spurt deg så mange ganger! "Er det du som har gjort det?"
Og du har nektet for det og...
- Gå, mann, så moro dette var! - Så du romskipet? Det gikk rett opp i luften!
- Fantastisk! - Kjempeunderholdning!
- Hva er det der? - Vet ikke. Har ikke sett noe sånt før.
- Helt nydelig. - Så vakkert!
Nei, er vi her igjen?
Trodde aldri jeg skulle bli glad for å se Bergen!
Amanda!
Grevlingen...
Njoffe-njoffe! Jeg har savnet deg! Å, du er så søt! Njoffe-njoffe-njoffe!
Ja...
Kanskje vi to også skulle... ja?
Eller kanskje ikke, Ludvigsen. Men jeg liker deg veldig, veldig godt, altså.
Verdensherredømme! Verdensherredømme!
- Ludvigsen, du vil vel ikke bytte ...? - Ikke ødelegg dette øyeblikket.
Dette er det jeg kaller en lykkelig slutt.
Kanskje kommer kongen
hit til middag nå i dag.
Vi har dekket på perrongen
med god mat av alle slag. Ludvigsen, finn fram alle godsakene!
Majones og gåselever
- med rødbeter... - og løk.
Det beste skal på bordet
med kongen på besøk.
Kanskje kommer kongen,
kanskje ridende til hest.
Hesten skal få smellbonbonen,
for da passer hatten best.
Kanskje kommer kongen
i en bil med stram sjåfør.
Han kan blåse opp ballongen,
slik sjåfører alltid gjør.
Det var det vi hadde! Alle kan reise seg, ta med søppelet, skru på mobilen og gå hjem.
- Det er bare å komme seg ut. - Ha det bra. Det var veldig hyggelig.
Nok er nok. Nå har dere fått så det holder for pengene.
- På gjensyn. - Ha det bra. Vi blir her og rydder litt.
Du som kasta popkorn! Du og du...
Ja, du vet selv hvem du er.
Knutsen? Du vet, på noen filmer har de spart noe morsomt helt til slutt.
- Hæ? Hva da, til slutt? - Noe ekstra etter rulleteksten.
- Nei, dæ! Det må vi sjekke ut. - Ikke sant?
Det er så lang rulletekst. Så kjedelig å vente!
- Nå! Nå nærmer vi oss slutten. - Spennende...
Nå er det snart slutt... Nå slutter det...
Der! Der er det slutt! Nå får vi se!
Nei. Det var ikke noe.
- For en skuffelse! Vi går. Makan. - Nei, det her, altså! Kom igjen, nå går vi.